15 |
|
Rozhlasová publistika |
|
![]() Jihlavský rodák Jára Pospíšil (*1905) je nejen rekordmanem v počtu natočených šelakových gramodesek, kterých bylo více než šest stovek, ale patrně i v počtu veřejných vystoupení. Za téměř padesát let své aktivní zpěvácké činnosti účinkoval na jevištích hudebních divadel a na různých estrádních pódiích ne méně než 10 000 krát.
Osudové bylo pro Pospíšila setkání s dalším přítelem rodiny, vynikajícím muzikantem a schopným organizátorem různých hudebních podniků Johnem Gollwellem, který mu nabídl spolupráci. Právě díky němu Pospíšil zpíval již v roce 1928 v tehdejším Radiojournalu (pod pseudonymem Jaroslav Veselý - konzervatoristé nesměli bez povolení veřejně vystupovat mimo půdu školy) a o rok později, po absolutoriu, také natočil z Gollwellovy iniciativy své první gramofonové desky, tentokrát již pod vlastním jménem.
Skutečnost se však s Pospíšilovými vzpomínkami rozchází v tom, že jeho gramofonové snímky pro etiketu HMV byly natočené v opačném pořadí: sólové snímky (například písně Zelení hájové a Ty bechyňské zvony) totiž mají nižší matriční čísla než nahrávky, které Pospíšil nazpíval jako člen New Revellers. O necelý měsíc později, tedy v červnu roku 1929, vzal John Gollwell Pospíšila poprvé za hranice republiky - odjeli do Berlína nahrávat gramodesky pro český katalog německé firmy Homocord. Za doprovodu Gollwellem řízeného studiového orchestru Fred Bird Rhythmicians zde Pospíšil natočil například písničky Podskalské strašidlo, Počkej, ty budeš litovat a Já mám svou panenku v Roudnici. Tenkrát s nimi jel natočit celou sérii populárních písniček také činoherec pražského Divadla na Král. Vinohradech František Smolík - Pospíšil s ním při této příležitosti nazpíval v duetu známou písničku Jarky Mottla Maminko, mámo. V září téhož roku odcestoval Pospíšil jako člen New Revellers do Berlína k dalšímu nahrávání pro firmu Homocord. Natáčení gramodesek tehdy šlo rychle - za tři dny měli všichni zúčastnění údajně nahrát dvanáct písniček. Zde malá odbočka: ze svého prvního berlínského natáčení Pospíšil - podle vlastní vzpomínky - odvezl vlakem několik voskových kotoučů s pořízeným zvukovým záznamem do Prahy, kde se tehdy měly pokusně vyrábět gramodesky. Galvanoplastickou dílnu (nezbytnost pro výrobu matric, z nichž se lisují gramodesky) tehdy v Praze začala provozovat gramofonová firma Esta - žádné Pospíšilovy snímky ale tenkrát na této značce gramodesek nevyšly.
V Pospíšilem zmiňovaném Gollwellově tangu Granada - někdy též nahrávaném pod názvem Carmen - zaznívá po silně erotické textové předehře (...tělo k dobrodružství připraveno jest...) též zpěvákova odvážná výzva k téměř sadomasochistickým hrátkám: Carmen, za tebou mne táhne neznámá moc, Carmen, svůj život nabízím za jednu noc, ty krutá krásko lačná, panovačná - řekni jen a jsem ti poroben pro noc i den. Carmen, zatni své prstíky v každý můj sval, Carmen, cigaretou svou mne spal - vládni, ó, vládni, zemřít pro tebe jedinou bych si přál. (Dokončení příště) GABRIEL GÖSSEL, goessel@volny.cz Obrazové materiály archiv autora |